www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Detta har hänt...
- Den dras till dig. - Den kallar på mig.
Vänta!
Herregud.
Jag vet var Jane Scotts lik är.
- Var är Peggy? - Carter?
Hon jobbar med ett nytt fall.
Du är gammal skåpmat för henne.
Jag behöver din hjälp. Den kallade hit mig.
Den vill släppas ut.
- Borde du verkligen röra vid henne? - Jag måste.
Jag behöver en atombomb.
De två resterande bomberna förvaras på ett lager.
Det vore inte första gången vi bryter oss in på en Roxxon-anläggning.
Man behöver en specialnyckel till hissen.
Ge mr Jarvis instruktioner. Jag tar hand om våra gäster.
Du sa att du flyttade hit för att du ville börja om på nytt,
men det är väl inte hela sanningen?
Jag tror att du är kär i Peggy.
Kalla in Rådet till krismöte.
De behöver få höra det här.
Hör du mig?
Vad hände?
Jag vet inte. Jag var någon annanstans.
Det är okej. Du är här nu.
Nej. Det är inte okej.
Jag kan inte kämpa emot det längre.
Jag har tappat kontrollen, Peggy.
- Vi löser det. - Nej.
Jag är i klorna på en mörk kraft
som jag inte förstår ett skvatt av.
När som helst kan jag försvinna för gott.
Och vi vet inte när, eller vad som händer efteråt.
Vad vet vi?
Du jobbade med biosäkerhet på Isodyne.
Du byggde förvaringsenheten för antimaterian.
Du kanske kan bygga något liknande åt dig själv.
- Det går inte. - Varför?
För att jag saknar massa.
Det finns ingen materia att förvara.
Men om du hade det...
Då skulle vi inte behöva prata om det.
Vävnadsprovet från Jane Scott.
När du rörde det och kom i kontakt med antimaterian
så blev du verklig igen.
Tillfälligt.
Om vi kunde göra om det för bara en kort stund,
skulle du inte kunna bygga ett förvaringsrum åt dig själv?
Jo.
Det skulle kunna fungera.
Vi behöver få tag på mer antimateria.
Så vitt vi vet finns det bara på ett ställe.
Mår du bra, älskling?
Verkar det så?
- Älskling, jag... - Nej.
Vad exakt har hänt på sistone
som kan få dig att tro att jag mår bra?
- Snälla, Whitney. - Syftar du på katastrofen
på Roxxon-anläggningen?
Eller hur den där nollan till agent
ständigt lägger sig i,
och hur hon har sabbat allt jag försökt åstadkomma?
- Älskling, det kommer ordna sig. - Hur kan du säga så?
För att jag har ordnat ett möte med Rådet.
Vad sa du?
Jag låg uppe hela natten och grubblade,
och insåg att jag inte har stöttat dig tillräckligt.
Jag vill gottgöra dig.
Men Rådet möter aldrig utomstående, speciellt inte en kvinna.
Jag fick tjata lite,
och jag fick avsäga mig alla förmåner, men det är du värd.
Du har alltid begripit dig på sånt här bättre än jag.
Det är därför du måste berätta för Rådet
om antimaterians potential.
Gjorde du det för min skull?
För vår skull.
Alla kommer vara där imorgon kväll för insamlingsmiddagen.
Jag tror att när Rådet ser vad du är kapabel till
kommer de ge dig allt du vill ha.
Tack.
Inga problem, älskling.
Går den genom kroppen?
Ja, som tur är.
Ja.
Det minskar infektionsrisken.
Det måste göra jätteont.
Bara när jag går.
Och sover, och andas.
- Och äter. - Ja, att äta är hemskt jobbigt.
Det här är mycket obehagligt.
Så där ja.
Den här skadan
räddade mig från något mycket värre, om du kan tro det.
Inte direkt.
- Snyggt jobbat. - Tack.
Vart är du på väg?
Jag ska byta om och sen till labbet.
Jag letar rätt på dr Wilkes och börjar förbereda för imorgon kväll.
Borde inte du vila dig?
I en perfekt värld så,
men tyvärr får de trötta och skadade ingen vila
förrän jobbet är klart.
Vi ses vid tedags, älskling.
Du ser hemsk ut.
Säger hon med ett hål rakt genom buken.
Är något på tok?
Du bad mig väl inte komma hit för att prata om hur jag mår?
Nej.
Jag bad dig komma för att vi har ett problem.
Bara ett?
Dr Wilkes börjar tappa kontrollen.
Igår kväll försvann han tillfälligt.
När som helst kan han försvinna för gott.
Vi måste förankra honom i den här verkligheten
tills vi hittar en varaktig lösning.
Vad det än är får jag redan magont av det.
Daniel, Dr Wilkes är inte bara en bra man,
han är den viktigaste pusselbiten i utredningen
av Isodyne, Whitney Frost, och Arena-klubben.
Så han är viktig för dig?
Viktig för oss.
Okej. Vad är planen?
Dr Wilkes har designat
ett förvaringsrum där han kan stabiliseras,
men han behöver en liten mängd av antimaterian.
Jag tänkte ta den från Whitney Frost.
Okej.
Bästa chansen att komma nära Whitney utan att bli upptäckta
är hennes mans insamlingsmiddag imorgon kväll
på MacArthur Grand Hotel.
Blir inte lätt att få inbjudan dit.
Howard Stark donerar pengar till alla valkandidater
för att hålla sig på god fot med vem som än vinner.
Så mr Jarvis har två inbjudningar.
Så klart.
Vi kan använda den här sprutan från SSR
till att få ett stickprov av antimaterian.
Om vi kan utnyttja vimlet till vår fördel
kan vi ta oss nog nära för att sticka henne med sprutan
och sen dra därifrån utan att göra väsen av oss.
- Tänker du göra det? - Ja.
Du, som knappt kan gå?
Du, som Whitney alldeles nyligen försökte döda?
Du, som Whitney kommer lägga märke till på långt håll?
Detsamma gäller för Jarvis.
Någon annan då.
Vem? Jag?
Jag kan inte gå som Jarvis dejt.
Rose då.
Hon sitter på flyget hem. Hennes mamma är sjuk.
Kanske...
Vi kan inte lita på någon inom SSR.
Det är helt uppenbart.
Och jag tänker inte skicka en civil
in i den där lejonhålan utan någon träning.
Vi behöver någon obekant som är erfaren,
som både är glamorös och kan slåss.
Jag vet ingen förutom du som passar in på beskrivningen.
Jag har en hemsk idé.
Underwood.
Dr Wexford är här för din rättspsykiatriska undersökning.
Be honom komma in.
Hej, dr Wexford.
Lämna oss ifred.
Säkert?
Hon är inte lätt att tas med.
Oroa dig inte. Jag är beväpnad.
Lämna oss ifred nu, är du snäll.
Vi har mycket att prata om.
Peg, du är skadad.
Riktigt illa.
Du vill nog veta
att varken den sovjetiska regeringen
eller någon med koppling till Leviathan
har bett om att du ska frigivas.
Det här är min förvånade min.
Med tanke på att du kommer bli kvar här ett bra tag
borde du kanske börja inreda rummet.
Det krävs mer än sex väggar för att hålla mig fången.
Sex?
Vi är i en kub, Peggy.
Häng med.
Jag beundrar ditt självförtroende.
Att träffa dig ger mig en riktig kick.
Hur menar du?
Tja...
Du kom hit förklädd, inte som SSR-agent.
Det innebär att du vill hålla besöket hemligt.
Så du går antagligen bakom någons rygg.
Så busigt av dig.
Om du inte är här för att förhöra mig
och har ansträngt dig så för att dölja ditt besök
är det rätt uppenbart varför du är här.
Du behöver min hjälp.
Vira tråden försiktigt runt ledaren
för att skapa ett magnetiskt fält.
Jättesnyggt.
Minsta detalj är viktig både inom konst och vetenskap.
Man måste ha precision.
Vi behöver bara en rulle till så är vi klara.
Jag måste säga att jag är väldigt spänd.
Läget är inte perfekt,
men miss Carter är väldigt målmedveten.
Jag tror på Peggy,
men mycket kan gå snett.
De kommer ta sig in på fiendens territorium.
De kommer vara omringade.
De kommer försöka närma sig
världens farligaste människa.
Men de kommer väl ha förstärkning?
Inte så vitt jag vet.
Planen måste gå i lås, annars...
Det går säkert bra.
Vet du var mina fina manschettknappar är?
Lådan längst upp till höger på nattduksbordet.
Okej, tack.
Jag måste se presentabel ut.
Mycket står på spel ikväll.
Rätt upplivande, att leda ett uppdrag.
Att vara i händelsernas centrum.
Förlåt.
Ingen fara. Vi får vira om tråden.
Ursäkta mig ett ögonblick.
Hur är det, älskling?
Bra.
Herregud, fortfarande?
Varför försökte du ta den här från kassaskåpet i New York?
Jag kanske anlitats för att stjäla den.
Den är kanske inte en vanlig nål.
Den kanske kan avslöja hemligheten bakom
varje stort beslut som tagits i den här kloakbrunnen till land.
Den kanske bara matchade min blus.
Spela oberörd om du vill,
men vi vill båda ha något från männen som bär de där kavajnålarna.
Jag tänker få ut dig härifrån så att du kan hjälpa mig.
Jaså?
Som du så skarpt iakttog
har jag inget att erbjuda just nu.
Men när det är över och jag fixat allt pappersarbete
kan jag hjälpa dig förhandla om en utvisning.
Låter kul. Jag är med.
Det var lätt.
Vad ska jag säga? Jag är bussig.
Bara så att du vet,
jag är förberedd på att du kommer att försöka rymma.
Bara så att du vet,
jag vet att ditt utvisningserbjudande är en lögn,
och du kan aldrig vara förberedd på vad jag kommer göra.
Då så.
Du hjälper mig att få vad jag vill ha,
och sen spärrar jag in dig här igen.
Använd den här för att öppna dörren.
Är det så lätt?
Jag skulle kalla det "medelsvårt" för en smart tjej som du.
Jag tar hand om vakterna,
så följer du efter till markplan.
Stanna inte och glo.
Gå till höger när du kommer ut.
Saknat mig?
Vi ses till middag.
Sov så sött.
Du är inte kul alls, Peggy.
STÄNGT
Tror ni att den här kan hejda mig?
Nej, men kanske det här.
Nöjd?
Mycket.
Jag hör inget.
Just ja. Förlåt för det där.
Ursäkten godtas inte.
Låt mig förklara läget.
Vi har en vacker diamant snara
som fulländar klädseln för ikväll.
Så fabulöst.
Jag ska återgälda tjänsten med en egen snara någon dag.
Halsbandet har en sändare på sig
så att jag kan veta exakt var du är.
Om du försöker ta av den,
eller ha sönder kedjan
kommer du injiceras med ett nervgift
som kommer döda dig på 35 plågsamma sekunder.
Bra, hon är vaken.
Miss Underwood.
Jeeves.
Jag undrar
vad jag kommer bära för slags vapen ikväll.
Inget alls.
Du måste skoja.
Om jag ger dig ett vapen kommer hon bara sno det.
Jag är hemskt förorättad.
Jag förstår inte hur du kan skicka ut mig tillsammans med
henne, obeväpnad.
Var är ditt armbandsur?
Det är ett armbandsur, miss Carter. Det sitter på min...
Förlåt.
Okej. En kniv då.
Eller en käpp med ett svärd gömt inuti.
Ursäkta oss ett ögonblick.
- Är du nästan klar? - Nej.
Jag tänker inte gå.
Vad menar du?
Du måste boka om mötet.
Älskling, det går inte.
Snälla, en annan gång. När som helst.
En mindre lokal, något mer privat. Snälla.
Whitney, de här männen ombokar inte.
De ger inte en andra chans.
Jag kan inte visa mig så här offentligt.
Pressen kommer bli överlycklig.
Jag ser ut som ett cirkusfreak.
Vänta.
Här. Testa den.
Den är perfekt.
Du ser underbar ut.
Jag har inte varit så här nervös på länge.
Tack.
Jag tackar ordentligt sen.
Ser fram emot det.
Det här är måltavlan. Känner du igen henne?
BIOTIDER
Inte direkt.
Hon heter Whitney Frost.
Hon är en rätt känd skådespelerska.
Stjärnan i F står för frihet.
Låter inte som min typ av film.
Jag är mer intresserad av din nya pojkvän.
Hej, snygging.
Hej.
- Prata inte med henne. - Så överbeskyddande du är.
Var inte blyg, lilla valpen.
Kom hit. Gör oss sällskap.
Fokusera på mig.
Du ska ta ett blodprov från miss Frost
utan att bli upptäckt.
- Var det allt? - Var inte stöddig.
Frost är farligare än hon ser ut.
Och viktigast av allt, låt henne inte röra vid dig.
Okej. Ingen beröring.
Dr Wilkes har skapat den här för att den snabbt ska suga ut blod.
Tryck på vakuumknappen på sidan
och släpp den när nålen går in i huden.
Den borde suga upp tillräckligt på mindre än en sekund.
Chef Sousa och jag kommer övervaka uppdraget
från en bil utanför.
Vi har två förklädda komradioapparater
åt dig och mr Jarvis.
Glasögon till honom, och
den här till dig.
Undrar du över något?
Den här mackapären gör mig förvirrad.
Kan du inte visa mig hur den fungerar?
Lämna oss ifred, Jason.
Hejdå, dr Jason Wilkes.
Är något på tok?
Nej.
Jag ser bara fram emot att få sätta igång.
Vi kan fortfarande ställa in det om du ångrar dig.
Nu finns det ingen återvändo.
Nödstopp.
Test. Mr Jarvis, hör du mig?
Klart och tydligt, miss Carter.
CHADWICK TILL SENATEN
Det svider att erkänna det,
men miss Underwood är fantastisk på att dansa.
Det här stället är verkligen förfärligt dekadent.
Vi har koll på dig med, Underwood.
Har du sett Whitney Frost än?
Jag har just fått syn på henne nu.
Hon går runt och kampanjar med sin make.
Ser man på vem som är här.
Den blonde.
Vi borde hälsa.
Det är inte ens en säkerhetsfråga.
Kommunism är en moralisk fråga.
Landets värden är hotade.
Jag håller med, mr Chadwick.
När jag blivit vald
kommer jag fokusera på att försvara våra gränser
och kämpa emot den kommunistiska invasionen.
Vilket innebär större anslag till män som dig.
Vi är tacksamma för all hjälp vi kan få.
Thompson här ledde truppen som lyckades
fånga en sovjetisk spion på amerikansk mark.
Det är den sortens folk det här landet behöver.
Sanna ledare.
Så synd att du är så bra på ditt jobb, chef Thompson.
Hurså?
Med ett så vackert ansikte
skulle jag gärna spela mot dig i min nästa film.
Tack, men nej.
Hon är mitt hemliga vapen, Jack.
De gamla senatorerna i Washington kommer inte ha en chans.
Thompson? Vår Jack Thompson?
Vad tusan gör han här?
Han verkar tjenis med miss Frost och mr Chadwick.
Ska jag döda honom?
- Döda honom inte! - Döda honom inte!
Kom igen. Det går fort.
Miss Carter, vi måste nog avbryta uppdraget.
Avbryt.
Mr Jarvis, tiden rinner ut för dr Wilkes.
Det här är vår enda möjlighet
att ta ett prov från Whitney.
Du måste komma på ett sätt att utföra uppdraget
utan att Thompson får syn på dig.
Kan du det?
Ja.
Ja, det kan jag.
Okej, miss Underwood...
Åh, jösses.
Jag sa ju att Chadwick är en mäktig vän.
Han verkar vilja hjälpa oss.
Rummet är fullt av mäktiga typer.
Det där är Thomas Gloucester.
Hans ekonomiföretag är inblandat i allt som sker på Wall Street.
Där är Mortimer Hayes.
Han styr över alla stora tidningar väster om Mississippi.
De här männen får världen att gå runt.
Och de börjar känna till dig.
Du har spelat dina kort rätt än så länge.
Det finns bara en ful fläck på din meritlista.
Vad?
Jack, du känner Hugh Jones.
Visst.
Han kom till mitt New York-kontor i fjol
och muckade gräl.
Berättade du om den där tjejen?
Vad för tjej?
För ett par nätter sen
blev ett av Hughs lager plundrat.
De stal kärnbränslet från en atombomb.
Enligt mina källor var det Peggy Carter.
Ger du dig på mig igen?
Nej. Jag hade ingen aning.
Hugh, lämna oss ifred ett ögonblick.
Den här Carter-kvinnan lyder inte dina order.
Om du vill imponera på de här typerna
och klättra på karriärstegen
kan du inte låta en kvinnlig underordnad
skämma ut dig så här.
Jag har hämtat räven ur hönshuset.
Det blir farligare ju längre vi stannar här.
Mr Jarvis, du har god anledning att vara där.
Du måste distrahera Thompson medan Dottie hämtar blodprovet.
Kan du greja det, Underwood?
Jag vet inte. Det är en så invecklad plan.
Miss Underwood,
du är en riktig plåga.
Men de närmaste tio minuterna kommer du lyda order
och bete dig professionellt.
Uppfattat?
Ja, Jeeves.
Bra.
Det verkar som om miss Frost är på väg att pudra näsan.
Följ mig.
Whisky. Ända hit, tack.
Du borde le mer.
Det har inte varit en så rolig kväll.
Natten är inte över än.
Chef Thompson.
- Jag trodde det var du. - Jarvis?
Vet du, jag har just slagit vad med mr O. Selznick och vunnit 50 dollar.
Han trodde att du var Burt Lancaster.
Jag visste inte att butlers var inbjudna.
Mr Stark är en donator.
Han stödjer många politiska inriktningar.
Lustigt, jag kommer inte ihåg att du bar glasögon.
Jag har fått astigmatism på ett öga.
Jag tycker de får mig att se sofistikerad ut.
Var är Carter?
Hon satt vid mr Starks swimmingpool
och läste en snusknovell sist jag såg henne.
Det har jag svårt att tro på.
Varför det?
Hon skulle inte missa ett tillfälle
att förstöra kvällen för Calvin Chadwick.
Om du ursäktar,
så ska jag gå och säkra byggnaden.
Säkert att det är klokt
att ställa till med sånt rabalder på din chefs fest?
Min chef?
Ja, mr Chadwick.
Han använder sig alltid av ambitiösa typer som du för att göra grovjobbet.
Du är hans typ.
Jag är chef för SSR i New York.
Jag arbetar för regeringen.
Just ja. Förlåt mig.
När han valts till senator kommer Chadwick och jag att jobba ihop.
För att försvara landet.
Det har jag svårt att tro på.
Tack för dina åsikter. Jag kommer glömma dem
så snart jag gått härifrån.
Ett sista råd.
Du verkar tro att du hör hemma bland politiker,
men du är ute på djupt vatten, chef Thompson.
Och vattnet är fullt av hajar.
Du får också ett råd.
Du kan använda bakpulver för att få bort fläckarna
när du tar hand om Starks smutstvätt.
Det vet alla.
Herregud. Jag är en sån klumpeduns. Hur gick det?
Jag stack dig väl inte?
Den åker av hela tiden.
Jag märkte det knappt.
Det där var Whitney Frost.
Underwood, har du provet?
Vad tusan är det där?
Nej.
Mina herrar, tack för att ni kommit hit.
Det här är min fru, Whitney Frost.
Ärade rådmedlemmar,
det är en ära att vara här idag.
Sen upptäckten av antimateria
har jag varit en ivrig förespråkare
för ytterligare forskning och utveckling på energimarknaden.
Men jag hade fel.
Jag hade fel om antimaterian
och därför vill jag be om ursäkt.
Jag gjorde misstaget att tro
att upptäckten handlade om energi.
Det handlar inte om energi.
Det handlar om makt.
Den sortens makt som kan tvinga hela världen på knä.
Men varför berätta
när jag kan visa er?
Titta.
Jag medger att vi alla trodde att du tappat förståndet.
Tack för att du uppmärksammat oss på det här.
Jag tror att vi alla är överens om hur vi ska gå vidare.
Älskling, du var perfekt.
Se upp så hon inte rör er.
Cal, vad står på?
Förlåt.
Vänta.
Nej, Whitney, snälla.
Snälla.
Älskling, förlåt mig.
Jag litade på dig.
Jag vet. Snälla.
Nej. Snälla.
Jag gjorde dig till vad du är.
Snälla, gör det inte.
Jag skulle vilja fortsätta mötet.
Några invändningar?
Nej.
Mr Jones, jag vill ha fri tillgång till alla Roxxon-anläggningar.
Ja, frun.
Och du måste tala med Vernon Masters.
Berätta allt om våra administrativa ändringar.
Kan du göra det?
Ja, frun.
Mr Hayes.
Dina tidningar ska dikta upp en historia
om min mans och de andra
glåmiga pajasarnas plötsliga försvinnande.
Ja, miss Frost.
Bra.
Jag har valt ut er
att bli medlemmar i mitt Råd
för att jag tror att ni kan hjälpa mig att förverkliga mina planer.
Och jag lovar att så länge ni är lojala
och jag har nytta av er,
så kommer jag skänka er oinskränkt makt
av ett slag som världen aldrig skådat.
Jag skulle vilja säga något.
Ja, mr Jones.
Jag är väldigt glad över vårt samarbete,
och jag ser fram emot att få se vart ert ledarskap för oss, miss Frost.
Tack, mr Jones.
Mötet är avslutat.
Jag har lösgjort mig från chef Thompson
men han är väldigt misstänksam över att jag är här
och han spanar efter dig, miss Carter.
Jag hörde hela samtalet. Snyggt gjort, mr Jarvis.
Underwood tog av sig radion. Ser du henne?
Jag letar efter henne just nu
medan jag talar in i mina glasögon som en vettvilling.
Fortsätt leta. Vi skickar förstärkning.
Vi måste gå in.
Du är skadad.
Du kan varken springa eller slåss.
Jag får improvisera.
Hur mår du?
Bara fint.
Säkert?
Det verkar som om dina stygn gick upp när du skulle öppna dörren.
Inte kul när kroppen jävlas, eller hur?
Välkommen till min värld.
Hur står du ut med det?
Jag talar om det när jag vet.
Men ibland måste man förlita sig på andra
för att få jobbet gjort.
Toppenfest.
Fånga henne, levande!
Hur mår du?
Någonstans mellan irriterad och generad.
Det verkar som om jag får boka in ett extramöte med Violet.
Vi får se.
Är något på tok?
Nej. Vi får ta hand om dig.
Jag menade med Violet.
Nej, inte alls.
Violet
slog upp förlovningen.
Va?
Det är komplicerat.
Vilken idiot som tror att hon kan få någon bättre än dig!
Nej, jag klantade mig.
- Jag kan prata med henne. - Nej.
Struntprat. Jag ska gå och upplysa henne
om vilket stort misstag hon är på väg att begå.
Det är ingen bra idé.
Jodå. Jag är väldigt övertygande.
Peggy, hon gjorde slut för att hon tror att jag är kär i dig.
Herregud.
Det är okej.
Nej, det är det inte.
Du var lycklig härute, och sen kom jag och slog ditt liv i spillror.
Jag kanske lurade mig själv.
Jag är hemskt ledsen.
Jag menar det.
Hallå, miss Carter?
Hallå?
Nej.
Miss Underwood.
Trevligt att träffas igen.
Inget leg och en pistol. Han är från ett vaktbolag.
Det här är illa.
Dottie är antingen därinne eller ställer till med trubbel. I vilket fall...
Jag har försökt kontakta er, men...
Vem är den döde mannen?
Han som föll rätt ner på biltaket och slog ut radion.
- Var är Dottie? - Ingen aning.
Jag har letat överallt.
Men jag hittade den här.
Hon har försvunnit och lämnat kvar antimaterian?
Det verkar så.
Vi kan spåra sändaren som sitter i halsbandet.
Mottagaren krossades tillsammans med resten av utrustningen.
Vi måste åka tillbaka till Stark och laga den.
Jag kan inte lämna Dottie Underwood på fri fot.
Mr Jarvis, ta mig med in.
Gärna, miss Carter, men jag har just eskorterats ut
av några hårdhänta hotellvakter.
De uppskattade tydligen inte att jag snokade omkring på övervåningen.
Peggy, festen är över. Titta.
Om vi stannar kommer vi att bli avslöjade.
Jag gillar det inte heller, men reträtt är vårt enda alternativ.
Kom.
Det här är rätt överväldigande, Hugh.
Ge mig ett ögonblick att smälta det.
Tro mig, det är bättre att få höra det från mig.
Kan vi inte förhandla?
Hon bestämmer nu.
Se till att hon får paketet ikväll.
Bra jobbat, sonen min.
Tack, Vernon.
Ja.
Snyggt jobb med att rätta till det du ställt till med.
Vad ska det betyda?
Det här är din tjej, Carter.
Hela fiaskot känns som hennes verk.
Jag tror du fått det om bakfoten. Det var Underwood vi fångade.
Hon flydde tack vare en kvinnlig psykiatriker.
Vem, förutom Carter,
skulle göra något så oansvarigt som att släppa in det där psykfallet
på festen?
Du sa själv att Starks butler var här och att han betedde sig skumt.
Alla vet att de är som ler och långhalm.
Det hänger inte ihop.
Vad skulle Carter ha försökt åstadkomma?
Det spelar ingen roll.
Du måste göra dig av med henne.
Jag tänker inte döda Peggy Carter.
Vem sa döda?
Det skulle vara fel.
Både moraliskt och strategiskt.
Om du dödar henne blir hon martyr.
Hon skulle få mer uppmärksamhet.
Jag vill att du ska förstöra hennes rykte.
Se till att hon blir så skamfilad
att allt omdömeslöst arbete hon gjort
kommer tappa all trovärdighet.
Då får vi en rad nya problem.
Herregud.
Jag måste ha tappat stinget på gamla dar.
Hon vet något om dig, va?
Du behöver inte berätta vad det är.
Men det måste vara rätt illa.
Skamligt, till och med.
Jag ska säga en sak, Jack.
Enda sättet att ta sig ur ett underläge
är att skaffa sig övertaget.
Ta reda på något om henne.
Alla har hemligheter.
Carter är genompräktig.
Om du inte kan krossa henne
måste jag ifrågasätta om du passar
för en hög befattning inom regeringen.
Ingen fråga om saken, sir.
Jag är så lättad att se den här.
Den kan rädda mitt liv. Jag kan inte tacka er nog.
Ana hjälpte mig att skissa upp några ritningar för ett förvaringsrum.
Det borde vara rätt lätt att bygga.
Här är ritningarna.
Ta en titt och se vilka material vi behöver.
Jag vill börja bygga så snart som möjligt.
Tyvärr får vi titta på dem sen, dr Wilkes.
- Sen? - Dottie Underwood lyckades fly.
Så länge som hon är på rymmen
är otaliga liv i fara.
- Men jag är mitt uppe i... - Miss Carter.
Du har besök.
Chef Thompson.
Är det bra eller dåligt?
- Gå inte. - Jag klarar mig.
Det är inte värt risken. Jarvis kan skicka iväg honom.
Jag är en passande syndabock.
Jag kan ta på mig skulden.
Det är snällt, Daniel, men jag klarar av Jack Thompson.
Det här var oväntat.
Förlåt att jag kommer mitt i natten.
Hoppas att jag inte väckte dig.
Nej, jag är morgonpigg.
Lustigt.
Du ser ut som om du varit uppe länge.
Vilket charmtroll.
Obegripligt att du inte gift dig än.
Har du hört talas om dr Katherine Wexford?
Nej, vem är det?
Du känner henne.
Jag tror att ni står varandra nära.
Jag känner en som heter Katherine Hornstock,
men vi är inte så goda vänner.
Jag vet vad du sysslar med, Carter.
Kan jag hjälpa dig på något sätt, chef Thompson?
Mitt flyg till New York avgår kl. 04.30.
Och du ska med.
Det går tyvärr inte.
Du har inget val.
Jag har ingen plats
för agenter som inte kan lyda order.
Tja, arbetsmarknaden för kvinnor ser inte så ljus ut just nu,
men jag får väl klara mig.
- Gör inte så här. - Vad då?
Slösa inte bort din karriär på att jaga spöken.
Kom med mig.
Lämna det här bakom dig.
Det är okej att ha fel då och då.
Tro det eller ej,
men jag har haft fel förut. Jag vet hur det känns.
Jag har inte fel den här gången.
Hur mycket är du beredd att satsa?
Allt jag har.
Då har du mycket att förlora.
Jag kommer inte att förlora.
Jo, det kommer du.
Och när du gör det
kommer du inte vara förberedd.
Lycka till, Peggy.